STEINITZ, Wolfgang
(Wrocław, Lengyelország, 1905. 02. 28. − ?, 1967. 04. 21.)

Nyelvész. Egyetemi tanulmányai során elsősorban a nyelvtudomány kelti föl érdeklődését. E. Levy tanítványaként a húszas évek végétől egyre inkább a finnugor nyelvek felé fordul érdeklődése. Származása miatt hazája, Németország elhagyására kényszerül, Svédországban, Észtországban és a Szovjetunióban vészeli át a fasizmus és a háború éveit. A háború után Németország keleti övezetében a tudományos élet meghatározó személyisége. Az osztjákok körében jelentős mennyiségű értékes anyagot gyűjt, amely egyaránt becses nyelvészeti és folklorisztikai szempontból. Részt vállal az osztják írásbeliség megteremtésében, az első osztják ábécé és tankönyvek összeállításában is. Vokalizmuselmélete nagy hatást gyakorol az összehasonlító finnugor nyelvtudományra. Egyik kezdeményezője a nemzetközi finnugor kongresszusok összehívásának. Viszonylag rövidre szabott életéből a Kalevala németre fordítására is tudott időt szakítani. 

Fontosabb munkáiból:
•	Geschichte das finnisch-ugrischen Vokalismus. Stockholm, 1944. 144 p.
•	A finnugor rokonsági elnevezések rendszere. MTA I. Osztály Közleményei 10(1957): 321–334. p.
•	Ostjakologische Arbeiten. I–IV. Bp. 1975–1989.

Irodalom:
•	Erdődi J.: Wolfgang Steinitz. 1905–1967. Ethnographia 78(1967): 604–609. p.
•	Hajdú P.: Wolfgang Steinitz. 1905–1967. Nyelvtudományi Közlemények 69(1967): 425–429. p.