maska

Forrás: BGCS: 13.

ono ilen ik tulçk wate. ikana tulçk wate, izi erγççm wüδen, oδra pokalnçse aáakçe türeδa kaja. mija δa türeδa tüáale.
	keneta maska tolçn oγale. maska onÈçl jolçm, purlaçm, watçlan ujalta. wate maskam onÈale. maskan kopakçe kuγu uk puren. wate umçla: maska tutlan kopa γç ukçm luktçktçnee. wate ukçm upçn lukte. maska watçn komdçan leáeçm nale ta oδrake kurçn kolta. izi lijmeke, maska leáe ti müjçm konda δa tulçk watçlan pua.

A medve

Élt régen egy özvegyasszony. Egyszer az özvegyasszony, kicsi fiát vezetve, elindul az erdő közötti földjére aratni. Megérkezik és elkezd aratni.
	Hirtelen egy medve jön hozzá. A medve a mellső mancsát, a jobbat, az asszony felé nyújtja. Az asszony nézi a medvét. A medvének egy nagy tüske ment a mancsába. Az asszony megérti: a medve ki akarja húzatni a mancsából a tüskét. Az asszony kihúzza a tüskét. A medve fogja az asszony födeles kis kádját és elszalad az erdőbe. Kis idő múltán a medve egy teli kád mézet hoz és odaadja az özvegyasszonynak. (Népmese.)

maska − medve (or. )	purla − jobb (fi. paras ’jobb’)	
ono − régen, egykor (md. E. vaśin ’előbbi, korábbi, régebbi’, vtj. vaÌ, vaź ’korán, idő előtt’	onÈl − elülső (fi. otsa ’homlok’)
kopa − mancs
kuγu − nagy (fi. koko ’nagyság’)	
ila − él (m. él, fi. el)	uk − ág, tüske (fi. oksa)	
tulçk − árva, özvegy (csuv. tçlç×)	pura − bemegy (zrj., vtj. pÏr-, ?m. fér)	
wate − asszony (csuv. vaDç ’öreg’)	umçla − ért (csuv. çnla)	
ikana − egyszer (ik+kana)	kç − -ból/-ből, -tól/-től	
izi − kicsi (zrj. iIt, vtj. i)i, ii ’kevés’)	luktçkta − kihúzat	
erγe − fiú (fi. yrk ’legény’, m. ’férj, ember’ összetételek második tagja)	upe − húz, szív (vtj. ups-)
lukte − kivesz	
wüδa − vezet (m. vezet, fi. vet-)	komdçan − fedeles	
pokalne − közép	leáe − kis kád (o. jçáçl ’nyírhéjkosár’)	
aáa − szántóföld (csuv. ana)	nale − fog, vesz	
türeδe − arat (csuv. t¿rç ’gabona’)	kure − fut (zrj. kÏrot- ‘elfut, keresgél’, 	
mija − megy (m. men-, fi. mene-)	?fi. karkaa- ’menekül’)	
ta − és (or. да, csuv. ta)	kolta − küld, dob	
tüáale − kezd	izi − kissé, kevés	
keneta − hirtelen (tat. kint)	lije − lesz, lehet (m. lesz, lev-, fi. lie-)	
tole − jön (fi. tule-)	ti − tele (m. tele, fi. tyte-)	
oγale − áll, feláll, tolçn oγale odamegy	müj − méz (v. maγ)	
jol − láb (m. gyalog, fi. jalka)	konda hoz (fi. kanta-)	
ujalta − nyújt	pua ad	
onÈale − tekint, pillant	kopa − mancs