Az alapnyelv szókészleti csoportjai

Forrás: BG: 59−62.

Az alapnyelvre kb. 1200 tőszó vezethető vissza a finnugor nyelvek alapján. Hajdú Péter a glottokronológiai módszer segítségével úgy becsülte, hogy az alapnyelvben körülbelül kétszer ennyi tőszó létezhetett. Beleszámítva az összetételeket és a képzett alakokat is, az alapnyelv 20-25000 szóból állhatott.

A magyar nyelvben mintegy 650−700 finnugor eredetű tőszó található. Egy közepes szótár szóanyagának kb. 60%-a finnugor eredetű (uráli, finnugor vagy ugor kori). Még jobb az arány, ha irodalmi szövegből veszünk mintát: egy magyar regényben a szavak kb. 80%-a finnugor eredetű tőszóból, illetve azok származékaiból áll, ami azt jelenti, hogy nyelvünk határozottan megőrizte finnugor jellegét.

Az alapszókincset hagyományosan a szavak jelentése szerint csoportosítják. A szókészleti csoportok tájékoztatnak a finnugor ősnépesség életmódjáról is.

Az alapnyelvi szókészlet csoportjai pár kiragadott példával:

A társadalmi szervezet szavai:
•	had (o. ont)
•	szer

A rokonsági terminológia szavai:
•	apa (fi. isä ’apa’)
•	eme ’állat nősténye’ (fi. emä ’anya’)
•	meny (v. miń)
•	fiú

A hiedelemvilág szavai:
•	lélek (v. lili)
•	hagy, hagymáz (v. kul’, ul’ ’ördög, manó’)

A vadászat szavai:
•	ideg ’íjhúr’ (v. jantew)
•	nyíl
•	lő (v. li-)
•	nyúl (z1rj. n’imal)

A halászat szavai:
•	háló (fi. kalin)
•	folyó (fi. joki)
•	hal (fi. kala)
•	nyj. fal ’a csíkvarsa vagy kas tömlöcrésze’ (eredeti jelentése: duzzasztógát a folyón)

A gyűjtögető életmód szavai:
•	méz (fi. mesi)
•	bogyó (fi. puola ’vörösáfonya’)
•	nyj. mony ’tojás’ (osztj. mon)

A lakás és ruházkodás szavai:
•	ház (fi. kota)
•	fél ’ajtófélfa’ (mord. päl ’sövénykaró’)
•	(ruha)ujj (zürj. soj)
•	ágy
•	fon
•	köt
•	varr

A házieszközök, a munka és az anyagnevek szavai:
•	fúró (fi. pura)
•	bőr (osztj. pәr)
•	kő
•	vas (fi. vaski ’réz’)
•	arany

A táplálkozás szavai:
•	fazék (fi. pata)
•	fő, főz
•	nyj. köved ’abárolódik, párolódik’
•	lé (vog. läm)
•	vaj (vog. woj)
•	háj

Az égitestek és a természeti jelenségek szavai:
•	hó ’hold’ (fi. kuu)
•	húgy ’csillag’
•	felhő (fi. pilvi)
•	jég (fi. jää)

Az idő- és térbeli tájékozódás szavai:
•	év (cser. ij)
•	al- ’alsó’ (mord. al)
•	tél
•	tavasz
•	hol- ’reggel’

A környezet és a növényvilág szavai:
•	víz (fi. vete-)
•	fa (cser. pu)
•	vad ’erdő’ (osztj. wont)
•	fenyő
•	szil(fa)

A testrészek nevei:
•	fő ’fej’ (fi. pää)
•	szív (vog. sim)
•	száj
•	kéz (fi. käte-)

Számlálás:
•	egy (fi. yhte)
•	kettő (fi. kahte-)
•	három (fi. kolme)
•	olvas ’számol’ (fi. luku ’szám’)

Az elemi életjelenségek, cselekvések és érzékelések szavai:
•	ad (zürj. ud ’megitat’)
•	val-, vol- (létige)
•	lesz, lev- (létige)
•	él (fi. elä)
•	eszik, ev- (mord. seve)
•	tesz, tev-
•	megy, men-

A magyar nyelv finnugor eredetű szavaiból azt a tanulságot vonhatjuk le, hogy az alapnyelvi népesség halászó-vadászó-gyüjtögető életmódot folytatott. Ez a középső kőkor (mezolit) társadalmi szintjének felel meg. Ugyanakkor néhány szó − fazék, vaj, köles − már a kerámiakészítésre, állattenyésztésre, földművelésre, tehát inkább újkőkori (neolit) társadalmi-gazdasági szintre utalhat. A finnugor szavakból levonható társadalom- és gazdaságtörténeti következtetéseknél azonban mindig mérlegelni kell, hogy az adott szó hány etimológiával bír a mai finnugor nyelvekben, s ezáltal mely korszakra (ugor, finn-permi, finnugor, uráli) vetíthető vissza használata. A köles szóból például veszélyes visszakövetkeztetni a finnugor kori földművelésre, mert a magyaron kívül csak a vogul nyelvből ismert, tehát az ugor kornál feltehetőleg nem régebbi.